Disse billeder er kendt af enhver, som husker Voyagers tilbagekomst
efter 23 år i Deltakvadranten.
Voyager har rørt og betaget folk i hele Forbundet.
Så på tiårsdagen for deres tilbagekomst
vil vi dvæle ved de ofre, besætningen måtte bringe.
Computer, stands forevisning.
- Hej. - Hvad hedder du?
Harry. Hvad hedder du?
Sabrina.
Er du Naomis datter? Hvor er du blevet stor.
Jeg kan ikke huske dig.
Jeg har været borte i fire år.
Jeg har været på en rumfærd.
I fire år?
I forhold til min tid på Voyager er det nærmest bare en lang weekend.
Kan du finde din mor til mig?
Jeg vil gerne hilse på hende.
- Værsgo, kaptajn. - Tak, admiral.
Jeg har ikke set hende siden spæd.
Utroligt så hurtigt I alle er vokset.
Hvordan har Tuvok det?
lkke godt.
Jeg vil besøge ham i morgen.
Det ville være godt.
Jeg er ked af, at jeg ikke kom til begravelsen.
Du var jo på en mission.
Det er så dejligt at se dig, Harry.
Mr. Paris... Voyagers pilot, sygehjælper
og min plageånd.
Hvor har du været?
Jeg har haft travlt.
Med en ny holo-roman?
Du får lov at kommentere udkastet.
Skal du ikke præsentere mig?
Det er Lana, min fagre viv.
Er I gift?
I morgen er det to uger.
Tillykke.
Min indbydelse må være forsvundet i underrummet.
Du burde være smigret.
Vi gjorde som i din bog og stak af.
- Joe er en sand romantiker. - "Joe"?
Jeg kunne ikke blive gift uden navn.
Var du 33 år om at finde på "Joe"?
Det hed Lanas bedstefar.
- Du er altså ikke et... - Et hologram? Nej.
Jeg troede ellers, vi var hævet over den slags skel.
- Mit ægteskab er jo også blandet. - Apropos. Hvor er din hustru?
- Rådet stillede mange spørgsmål. - Hvad sagde du?
Sandheden... med en klingonsk drejning.
Jeg fortalte, at min elskede tidligere kaptajn, som ofte havde frelst mig
ville være beæret over at overdrage Koraths hus.
- Tror du, det går? - Jeg håber, jeg har lidt indflydelse.
- Hvorfor vil du hjælpe Korath? - Han er en gammel ven.
Har det noget at gøre med den mission, du sendte min datter på?
- Det må jeg jo ikke tale om. - Hun ville gerne have været her.
Hun kommer snart hjem. Det lover jeg.
Må jeg få jeres opmærksomhed?
Nu er det ti år siden, at denne besætning vendte hjem
efter den længste mission i Stjerneflådens historie.
De 23 år gjorde jer til en familie, som jeg er stolt over at være adopteret af.
Så lad os løfte vores glas og udbringe en skål for rejsen.
Og for dem, der ikke kan være her i dag.
Mine damer og herrer... Dette er en borg.
I løbet af dette semester vil I lære kollektivet godt at kende.
I lærer om assimilationsprocessen, borg-hierarkiet og kube-bevidsthed.
Og hvad jeres indsats angår
siger jeg som Borgdronningen: Det skal være perfekt.
I dette semester er vi heldige at have en ganske særlig gæsteforelæser.
Kvinden, som bogstavelig talt har skrevet bogen om borg'erne.
Admiral Kathryn Janeway.
Tak, orlogskaptajn. Det glæder mig at være her.
- Allerede et spørgsmål, kadet? - Det kan nok vente til efter timen.
Som de siger i afdelingen for tidsmekanik: Vi skal leve i nuet.
I år 2377 hjalp De borg'ernes modstandsbevægelse, Unimatrix 0.
- Man har vist læst forud. - Havde du ikke et spørgsmål?
Da De meddelte dronningen, at De ville befri tusinder af hendes droner
hvordan så hun så ud i ansigtet?
Admiral... vi talte sammen før timen, og noget undrede os.
Hvor vidtgående var 7/9's involvering i Unimatrix 0?
Jeg vil helst ikke drøfte 7/9.
Javel. Undskyld.
Undskyld mig.
Godt. Hvem kan fortælle mig lidt om nanoteknologi?
- Undskyld, jeg afbrød timen. - Har du set den? Og...
- Den virker. - Har Korath indvilliget?
Ja... men han insisterer på at overdrage den til Dem personligt.
Jeg kommer så hurtigt, jeg kan. Godt klaret, fændrik Paris.
- Dav, Tuvok. - Lyset!
- Jeg kender dig. - Jeg er din ven, Kathryn Janeway.
- Du er en bedrager. - Nej, det er skam mig.
Admiral Janeway kommer om søndagen. I dag er det torsdag.
Logisk set kan du ikke være den, du udgiver dig for.
- Hvordan går det? - Mit værk er snart fuldbragt.
Det er svært med alle de afbrydelser.
Beklager. Skal jeg gå?
Bliv bare.
Tuvok...
Der er noget, jeg må sige til dig. Det er meget vigtigt.
Jeg rejser bort, og jeg får dig måske ikke at se igen.
Barclay og doktoren besøger dig. De skal nok sørge for dig.
Doktoren kommer om onsdagen.
Orlogskaptajn Barclays besøg er... uregelmæssige.
Farvel, Tuvok.
Du er den eneste, der stadig går på sygebesøg.
- Dine symptomer? - Jeg har det fint.
I 33 år ville du ikke undersøges. Nu vil du undersøges i utide?
Jeg skal rejse. Jeg ville bare have det overstået.
Er det alt? Du er så sund og rask som første gang, jeg undersøgte dig.
Sid ned. Vi fik ikke snakket ret meget ved festen.
- Næ, såmænd... - Hvordan er det at være gift?
- Herligt. Du skulle prøve det. - Det er lidt for sent.
Ægteskab er for de unge. Som din kone.
Jeg håber, hun ældes med samme ynde som dig.
Jeg er jo det samme flotte hologram om 20 år.
Kender du noget til et stof ved navn Chronexalin?
Vi undersøger, om det kan beskytte biomasse mod tachyonstråling.
- Og? - Det ser lovende ud. Hvorfor?
Jeg skal have 2000 mg i morgen eftermiddag.
- Hvorfor? - Det er fortroligt. Vil du skaffe det?
Selvfølgelig, admiral. Du har det kl. 09.00.
- Download gennemført. - Det er alt, du har brug for.
- Rumfærgen? - Den står klar.
- Bare du ville lade mig tage med. - Beklager, men det er min mission.
Og hvis du rejser, kan ingen lære de ivrige kadetter om borg'erne.
Jeg har lavet noget frisk te til turen. Ikke det replikerede stads.
Tak. For alt. Jeg havde ikke kunnet gøre det uden dig.
Mind mig ikke om det.
Et sidste råd til din gamle kaptajn? Vent, nu er jeg jo impulsiv.
Jeg har ikke overvejet alle konsekvenserne. Det er for farligt.
Tak for rådet, men jeg er nødt til at følge mit eget hoved.
Jeg ved, det var svært at leve uden hende i alle de år, Chakotay.
Men når jeg er færdig, lysner det måske for os alle sammen.
Stol på mig.
Tom...
- Tom! - Jeg sover.
- Tiden er inde. - Til hvad?
Du får lov at gætte én gang.
Paris til...
- Paris til infirmeriet. Tiden er inde. - Bevar roen. Kan hun stå?
- Ja. - Så kom hen til infirmeriet.
- Hvad med B'Elanna? - Også hende.
Måske skulle vi tage transporteren. Vent på mig!
- Hm... - Hvad mener du med "hm"?
I får en meget sund baby. Men ikke i aften.
- Sig, det er din spøg. - Det er plukveer.
- Nu igen? - Det er udbredt blandt klingoner.
Jeg vil have den ting ud nu!
- Malplaceret vrede er også udbredt. - Kan du ikke sætte fødslen i gang?
- Det vil jeg ikke anbefale. - Vi får jo aldrig sovet.
Bare vent.
- Hvornår? - KI. 04.00.
- Hvor mange falske alarmer er det? - Tre, så vidt vi ved.
Harry har lavet en pulje, hvor folk kan byde på dato og klokkeslæt.
Sig, han skal skrive mig på næste fredag kl. 23.00. Ellers noget?
Chell har bedt om at overtage messen på fuld tid.
Neelix er svær at efterfølge. Har mr. Chell mod på opgaven?
Åbenbart. Han har sammensat en prøvemenu.
"Plasmalækage-suppe"..."Kylling Warpkerne Don Bleu"?
Er hans mad som hans ordspil, er vi ilde stedt.
Jeg spiser gerne "Rød advarsel Chili". Skal vi gå til frokost?
Jeg er optaget. En anden gang?
Helt sikkert.
- Hvad er nu det? - En skovtur.
lfølge min forskning er dette en passende tredje date.
- Du skulle ikke have ulejliget dig. - Jeg kan godt lave et lettere måltid.
Nej, du skal ikke ændre noget.
Dette er fuldkomment.
Jeg bør retfærdigvis sige, at mr. Kim aldrig har besejret mig i Kal-toh.
Du skulle have lyttet til mig.
Kal-toh handler lige så meget om tålmodighed som logik.
En erfaren spiller kan være timer om at udtænke et træk.
I visse tilfælde kræver det flere dage...
- Kal-toh. - Du vandt over ham.
- Tillykke. - Det var nok begynderheld.
- Jeg er desværre nødt til at gå nu. - En anden gang, måske.
Han skal måske gå, men jeg har tid og føler mig ovenpå.
Undskyld mig, fændrik.
Det er kun et spil, Tuvok.
Icheb er en yderst begavet ung mand. Måske er han bare en bedre spiller.
Mit nederlag skyldtes endnu et koncentrationssvigt.
Dit neuropeptid-niveau er faldet.
Jeg havde ret. Min tilstand forværres.
Det er en mindre forandring. Vi vidste, at den ville komme.
Jeg må bare øge din dosis.
- Tak, doktor. - Orlogskaptajn...
Vel er det en personlig sag, men måske bør vi informere kaptajnen.
Jeg informerer hende, hvis og når mit arbejde lider under det.
- Din tur. - Grøn til rude 12-10.
- Rød til rude 3-13. - Lusket.
- Hvordan går det med Brax? - Herligt. Tak, fordi du spurgte.
- Jeg kan aldrig erstatte hans far... - Han ser uden tvivl op til dig.
Orange til rude 10-12.
Jeg har ikke sagt det til nogen, men jeg overvejer at fri til Dexa.
- Hun gør klogt i at sige ja. - Hvordan er dit kærlighedsliv?
Jeg har ikke noget.
- Og dit forhold til Chakotay? - Det er din tur.
Det er faktisk din. Hvad syntes han om skovturen?
Det var en fornøjelse for os begge. Tak, fordi du foreslog det.
Det var så lidt.
Hvad er det?
Sensorerne opfanger meget høj neutrino-emission
som ledsages af en tyngdeforskydning ca. 3 lysår borte.
Et ormehul?
- Jeg må foretage flere scanninger. - Vi kan spille færdig i morgen.
Jeg kontakter dig til sædvanlig tid.
Emissionerne er midt i stjernetågen. Der er hundreder af kilder.
- Og måske hundreder af ormehuller. - Strålingen forstyrrer sensorerne.
Det kan vise sig at være den hidtil største koncentration af ormehuller.
- Ved vi, hvor de fører hen? - Hvis ét fører til Alfakvadranten...
Så kan vi havne lige i dine forældres dagligstue, Harry.
Skift kurs, mr. Paris. Sig til din mor, at hun måske skal flytte sofaen.
7-1-5-3... 5-3... 3-1.
- Undskyld, jeg måtte tilkalde Dem. - Du gjorde det rette.
- Han har aldrig været voldelig. - Han virker snarere frustreret.
Sensorerne kan ikke finde noget. Hendes forsvinden er et mysterium.
- Jeg er meget bekymret. - Over hvad?
Hendes forsvinden... 5-3, 3-1, 7-1, 5-3.
Han siger hele tiden 5-3, 3-1, 7-1. Det er måske en stjernedato.
Stjernedato 53317.
Den dag blev Janeway bortført af kellidianerne. Er det hende?
Hendes forsvinden er et mysterium.
Du reddede kaptajnen og fik hende tilbage til Voyager.
- Jeg er meget bekymret. - Hvis nu admiralen kom på besøg?
- Hun er desværre bortrejst. - Hun kommer aldrig tilbage!
Hendes forsvinden er et mysterium. Jeg er meget bekymret.
Voyager til Pathfinder. Kom ind.
Doktor! Sikke en glædelig... Jeg har glemt vores golfaftale, ikke?
Slap af, Reg. Det er først i næste uge. Jeg skal i kontakt med Janeway.
- Hun er bortrejst. - Ja. Sagde hun, hvor hun skulle hen?
- Næh... Er der noget galt? - Jeg ved det ikke.
Jeg besøgte Tuvok i morges. Han mener vist, at hun er i fare.
Du ved jo, hvor forvirret Tuvok kan blive.
Men jeg har også været bekymret for admiralen.
For to dage siden bad hun om en stor mængde forsøgsmedicin.
- Hun sagde, sagen var fortrolig. - Så skulle du ikke sige noget til mig.
Jeg talte med Okaro fra Stjerneflådens Efterretningstjeneste.
Hun har ikke deltaget i noget fortroligt i sin tid på Akademiet.
Efterretningsfolk er jo så luskede. Måske ville han bare af med dig.
Men hun har talt om, hvor meget hun glædede sig til at undervise med dig.
Og netop som semestret begynder, rejser hun bort
uden at fortælle dig hvorhen. Synes du ikke, det er lidt underligt?
Jeg er... sikker på, at der er en fornuftig forklaring på det.
Undskyld, jeg skal... rette nogle opgaver.
- Du stammer, Reg. - Og hvad så?
Det har du ikke gjort i årevis. Jeg tror, du ved, hvor hun er.
Hun er en af de højest dekorerede officerer i Stjerneflådens historie.
Jeg er sikker på, hun kan tage vare på sig selv.
Du ved, hun gør noget farligt.
- Du lægger mig ord i munden. - Sig, hvor hun er.
Velkommen til Koraths hus, admiral.
Han har haft en heldig hånd med indretningen.
Hvad var nu det?
- Din optræden var respektløs. - Jeg håber, du undskyldte.
Jeg sagde, at hvis han ikke viste dig respekt, ville jeg brække hans arm.
- Du er din mor op ad dage. - Korath venter. Vi bør gå ind.
- Her skilles vore veje. - Hvabehar?
- Du kan gå. - Admiral, jeg...
- Jeg kan tage vare på mig selv. - Jeg har arbejdet på det et halvt år.
Og du har gjort det eksemplarisk, men nu er det slut. Forstået?
Javel.
Dine forældre vil gerne være sammen med dig. Tag et par dages orlov.
Besøg dem.
En cardassisk disruptor, justeret til at emitte en nadionpuls.
Imponerende. Men det er ikke det, jeg er kommet efter.
Nej, du er kommet efter noget langt farligere.
- Hvor er den? - På et sikkert sted.
Jeg lagde meget arbejde i at skaffe dig sæde i Rådet. Hold dit løfte.
Jeg har scannet din rumfærge. Du har vist lavet nogle...
...interessante ændringer.
Din skjoldgenerator er af særlig interesse.
Den er ikke til salg.
Så kan du heller ikke få det, du eftertragter.
- Vi havde en aftale. - Vis admiralen ud.
Måske skulle Chell sætte "Stjernetåge-suppe" på menukortet.
- Skjolde? - Holder.
Broen til astrometrien. Noget nyt om neutrino-emissionerne?
Nej, jeg kan ikke scanne tydeligt.
- Afstand til centrum? - 6 mio. km.
- Hvad er det? - Tritaniumsignatur. Pejling 342.55.
- Hvad det end er, er det for tæt på. - Undvigemanøvrer.
- Er det et skib? - Muligvis.
Endnu en tritaniumsignatur lige oven over os.
Tom!
Få os væk herfra.
Fartøj identificeret. U.S.S. Voyager. Vi forfølger og assimilerer.
Nej, de har ikke truet vores sikkerhed.
Lad fartøjet fortsætte... indtil videre.
Jeg holder øje med dem.
Der er intet bevis for, at kuben så os.
- Hvor er den nu? - Ca. 3 lysår væk.
Hvordan kan de have undgået at se os?
Strålingen må også have forstyrret deres sensorer.
- Så lad os tage tilbage. - Det vil jeg ikke anbefale.
Min analyse tyder på, at der var mindst 47 borgfartøjer i stjernetågen.
- Vi kan ikke droppe ormehullerne. - Jovist.
- Hvis vi nu prøver at justere... - Beklager, du er ikke kaptajn endnu.
- Hvad skal du lave efter vagten? - Ikke noget. Hvorfor?
Vi bør more os lidt. Et sidste eventyr, før du får travlt med at være far.
- Har du en tid på holodækket? - Jeg har et bedre forslag.
- Skulle det være morsomt? - Flyveren skal bare justeres.
- Vi kan bare give borg'erne den. - Ikke med kvadrantens bedste pilot.
- Godt forsøg. - Vi kan få kaptajnens godkendelse.
- Jeg vil ikke. - Hvor er din eventyrlyst?
Jeg efterlod den i stjernetågen.
- Vil du ikke finde en vej hjem? - Jeg er hjemme, Harry.
- Kaptajn Proton ville ikke sige nej. - Hans kone er ikke højgravid.
Min dagsrapport er ikke færdig.
Jeg er her ikke i officielt øjemed.
Kunne du tænke dig at lave noget sammen?
Såsom?
Det afhænger af din forskning.
Ville en stille middag være en passende fjerde date?
Snarere en passende femte date.
Jeg går gerne lidt hurtigere frem.
Du er rask. Bortset fra lidt betændelse rundt om biradialklemmen.
Sig til, hvis den begynder at genere dig.
Ellers noget?
Husker du, da min kortikalknude gik ned?
Du sagde, at sikkerhedsanordningen, der var skyld i det, kunne fjernes.
- Har du haft problemer igen? - Jeg vil gerne have den fjernet.
- Det håbede jeg på. - Der skulle flere operationer til.
Jeg ventede, du skiftede mening, så jeg har studeret problemet detaljeret.
Jeg kan omkonfigurere mikrokredsløbet med et indgreb.
Du får hele følelsesspektret, lige fra en hjertelig latter til en god tudetur.
- Hvor hurtigt kan du gøre det? - I dag.
- Min vagt slutter kl. 18.00. - Så ses vi.
Apropos. Når sikkerhedsanordningen er væk
kan du indlede mere intime forhold.
Hvis du får brug for hjælp med det aspekt af din menneskelighed
står jeg altid til rådighed.
- Det påskønner jeg. - Virkelig?
Ja. Men jeg har allerede al den hjælp, jeg har brug for.
Selvfølgelig.
Du vil vel lave simuleringer med Chakotay-hologrammet.
Nej, faktisk ikke. Vi ses kl. 18.00.
Jeg har overvejet dit tilbud igen.
Du får skjoldemitteren, men ikke før jeg har set det, du tilbyder.
- Jeg må sikre mig, at den er ægte. - Betvivler du min ære?
Hvis du var en mand af ære, havde du ikke ændret aftalen.
Vis mig den, ellers går jeg.
Den er vist helt i orden.
Stands hende!
Computer, panser.
Sæt en kurs efter disse koordinater.
- Hvad vil du? - Du skal bøde for dit bedrag!
Koraths hus hviler ikke, før du er druknet i dit eget blod!
Jeg blev gerne og sludrede, men jeg har travlt. Computer, warp 6.
- Nærmer sig målet. - Stands.
Advarsel. Fartøj nærmer sig. Vektor 121-6.
Harry... og så siger folk, at rummet er så stort.
Sænk skjoldene. Gør klar til transport. Jeg tager Dem i forvaring.
Det har du ingen grund til, kaptajn.
Reg har fortalt doktoren det hele.
Overgiv Dem nu, admiral.
På én betingelse. Jeg vil forklare, hvorfor jeg gør dette.
- De kender ikke følgerne. - Jeg kender dem, hvis vi intet gør.
Det gør du også. Jeg har mulighed for at forandre alt det.
- Hvis Stjerneflåden vidste besked... - Du har ikke underrettet dem?
- Vi holder det inden for familien. - Og besætningen?
Jeg har sagt, at De skal under behandling for en sjælden sygdom.
- Jeg håber ikke, den er dødelig. - Nej, men dømmekraften kan svigte.
- Jeg ved, hvad jeg gør. - Jaså? Er det sikkert, det virker?
For selv om det ikke var et brud på alle regler, er det stadig for farligt...
Hvad?
Jeg husker en fændrik, der ville flyve ind i en borg-inficeret stjernetåge
for at udforske en svag mulighed for at finde hjem.
- Og De standsede mig. - Da vidste vi ikke, hvad vi ved nu.
- Vel er vores teknologi forbedret... - Jeg taler om mennesker.
Mennesker, der ikke var så heldige som du og jeg.
Du sagde, at du og doktoren ville holde det inden for familien.
Men vores familie er ikke komplet mere, vel?
Jeg beder dig stole på min dømmekraft. En sidste gang.
- Kommer jeg for tidligt? - Nej, lige til tiden. Er døren itu?
Det er ikke videre diskret at komme med blomster til førstestyrmanden.
Din forskning?
Jeg burde sætte dem i vand.
Jeg har hørt, at forventningen om det første kys ofte er ubehagelig.
Jeg ville fjerne spændingen.
Det var meget betænksomt gjort.
Hvad med det andet kys?
Jeg må tjekke databasen. Det kan være...
Alle officerer skal melde sig på broen.
Næste gang slår vi samtaleanlægget fra.
- Hvad er det? - Tilsyneladende en tidsflænge.
- Hvordan opstår den? - Det prøver vi at regne ud.
Hvis Stjerneflåden får nys om det her, bliver jeg degraderet til fændrik.
Du bekymrer dig for meget. Du bliver bare gråhåret.
Fremdrift aktiveret. Plasmastrøm stabil.
Koraths anordning frembringer for meget tachyonkinetisk energi.
Den kan brænde ud, før De er fremme.
- De ville ikke kunne komme tilbage. - Jeg så det også som en enkeltbillet.
Er De sikker på, jeg ikke kan tale Dem fra det?
Ja. Dumt spørgsmål.
Kim til Rhode Island. En skal beames tilbage.
Computer, aktivér chronodeflektoren.
- Sæt panser på. - Kan ikke udføres.
Undvigemønster B-6. Åbn en kanal til Rhode Island.
Jeg bliver angrebet. Hvor hurtigt kan du komme?
Jeg sporer nadion-udladninger.
- Våbenild? - Muligvis. Det er klingonsk.
Rød alarm.
- Gør klar til transport, admiral. - Jeg skal ikke over på dit skib.
- Konstruktionsforsvaret svigter. - Bare fjern de klingoner.
Computer, aktivér tachyonpulsen og ret den mod disse tidskoordinater.
- Fartøj på vej igennem flængen. - Klingonsk?
Nej, fra Forbundet.
Vi bliver prajet.
På skærmen.
Gør klar til anti-tachyonpuls. Flængen skal forsegles.
Normalt præsenterer man sig, før man begynder at give ordrer.
- Der er et klingonsk fartøj på vej. - Luk flængen.
Hvis ikke De har bemærket det, står jeg over Dem i rang. Gør det så!
Nu har jeg gjort det. Hvad fanden foregår der?
Jeg er kommet for at bringe Voyager hjem.
- Velkommen om bord. - Det er godt at være tilbage.
- Frisk kaffe? - En kop?
Nej, jeg holdt op for længe siden. Nu drikker jeg kun te.
Jeg sagde på museet, at i konferenceværelset
burde der altid stå en kande varm kaffe.
- Er Voyager på museum? - Voyager er et museum.
Ved Presidio. En klar morgen kan man se Alcatraz herfra.
I kom tilbage til Jorden.
Desværre blev vores yndlingskop skåret undervejs.
Den blev beskadiget under et slag med Fen Domar?
- Hvem? - I støder på dem om et par år.
- Jeg bør ikke høre om fremtiden. - Det almægtige Første Direktiv!
Følg mit råd, og ignorér det.
Det må du have gjort. Ellers var du her ikke.
- Meget er sket, siden jeg var dig. - Men jeg er stadig mig.
Og det er stadig mit skib. Så ikke mere snak om, hvad der skal ske.
- Forstået? - Ja.
Lad os tale om fortiden.
For tre dage siden fandt I neutrinoemissioner i en stjernetåge.
Du troede, at det måske var en vej hjem. Du havde ret.
Før Voyager tilbage til stjernetågen.
- Der var borg'er overalt. - Jeg har teknologi, som får os forbi.
Jeg forstår din tvivl. Men kan du ikke stole på dig selv, hvem så?
Lad os nu sige, at jeg tror på alt, hvad du siger.
Fremtiden lyder da ganske god. Voyager er hjemme, jeg er admiral.
Vi kan forsvare os mod borg'erne. Konferenceværelset bevares sågar.
Så hvorfor begynde at pille ved en så rosenrød tidslinje?
For at svare må jeg fortælle dig mere, end du ønsker at vide.
Det må være tilstrækkeligt at sige, at såfremt du ikke følger mit råd
tager det endnu 16 år at komme hjem.
Og der vil være tab undervejs.
- Jeg ved, hvad du tænker. - Er du også blevet telepatisk?
Jeg har jo været dig, ikke? Du spørger dig selv:
Er hun den, hun udgiver sig for, eller er dette en slags bedrag?
Jeg kunne jo være et forklædt medlem af art 8472.
Få rumfærgen undersøgt.
Vær opmærksom på våbensystemerne og panseret.
Imens kan doktoren bekræfte min identitet.
Scanningen af admiralens hjernebark viste noget interessant.
- Jeg har aldrig set det implantat. - Fremmed teknologi?
- Der er en Stjerneflåde-signatur. - Selvfølgelig.
- Admiral? - Du opfandt den for 12 år siden.
- Undskyld, jeg vidste ikke... - At jeg smuglyttede?
Nok er jeg gammel, men min hørelse er stadig god takket være din omsorg.
Det implantat, jeg skal opfinde, hvad gør det?
Det er en synaptisk sender.
Den sætter mig i stand til at styre et fartøj med en neural interfase.
Fascinerende! Hvilke andre store gennembrud vil jeg stå for?
- Doktor! - Jeg er bare nysgerrig.
- Afslut nu bare rapporten. - Javel.
I to er genetisk identiske.
Admiralen er dig, ca. 26 år fra nu af.
Dav, 7.
Teknologien på admiralens skib er imponerende.
- Meget er udviklet mod borg'erne. - Kan det installeres på Voyager?
Stealth-teknologien er inkompatibel. Men vi kan tilpasse panser og våben.
Nå, kaptajn...
Gør det.
Kaptajnens personlige log, stjernedato 54973,4.
Vi udstyrer nu Voyager med admiralens opgraderinger.
Så snart de større ændringer er færdige, styrer vi mod stjernetågen.
Jeg har set sære ting, men intet så sært som mit fremtidige jeg
der orienterer mine officerer om teknologi, der ikke er opfundet.
Computer, begynd regenereringscyklus.
7/9, tredjeassistent i Unimatrix 01.
- Det er alt for længe siden. - Hvad vil du?
- Kan man nu ikke besøge en ven? - Vi er ikke venner.
Nej, vi er mere end det.
Vi er familie.
Apropos gamle venner.
Jeg kan se, at Voyager har fået besøg.
Hun kommer fra fremtiden. Fortæl mig hvorfor.
Du kan nå mig, når jeg regenererer, men jeg er ikke længere en drone.
Jeg er ikke underlagt dig.
Jeg har ekstrapoleret Voyagers bane.
I er på vej tilbage til stjernetågen. Jeg foreslår, at I ændrer kurs.
Hvorfor skulle vi indvilge?
Du har altid været min øjesten, 7.
På trods af deres åbenlyse mangler ved jeg
hvor meget du holder af besætningen på Voyager.
Derfor har jeg ladet dem være.
Tænk på, hvordan du ville have det, hvis jeg måtte assimilere dem.
Vi er ingen trussel mod Kollektivet. Vi vil kun tilbage til Alfakvadranten.
Det er i orden med mig.
Men prøver I at trænge ind i min stjernetåge igen, ødelægger jeg jer.
Advarsel. Regenereringscyklus ikke fuldført.
Hendes kortikalknude blev bare udsat for en elektromagnetisk bølge.
Det var Borgdronningen. Jeg skulle overbringe en besked.
Hun assimilerer os, hvis vi forsøger at trænge ind i stjernetågen.
- Hvorfor er det så vigtigt for hende? - Hun kan ikke gøre alvor af truslen.
- Bare jeg delte din selvtillid. - Jeg er tit stødt på dronningen.
Én ting var, hvis det var hemmeligt, men hvis borg'erne overvåger os...
Der er ingen garanti for, at de ikke vil assimilere os alligevel.
- Skal det berolige os? - Vel er borg'erne farlige.
- Men i mine øjne er de 30 år bagud. - Vi bør ikke blive overmodige.
Jeg ved godt, at du ikke vil høre for meget om fremtiden.
Men jeg stødte på borg'erne et par gange til, inden jeg kom hjem.
Havde jeg ikke udviklet redskaber, der kunne besejre dem
stod jeg ikke her i dag.
Vi fortsætter, men på rød alarm. Der skal scannes efter borgaktivitet.
- Jeg har lige hørt det. Er alt vel? - Jeg har det fint.
Hvis du skal hvile dig, står jeg jo for vagtplanen.
Det ville være upassende at lade vores forhold påvirke dit arbejde.
Du har ret. I denne tid bør vi holde os til arbejdet. Rapportér!
Ingen borgaktivitet inden for 10 lysår.
- Godt nyt, besætningsmedlem. - Javel, sir.
Men vi må ikke undervurdere Kollektivet.
- Admiralen siger, vi kan omgå dem. - Kaptajn Janeway er forsigtigere.
Vores chancer er gode med én Kathryn Janeway
men med to kan det ikke gå galt.
Hvis vi kommer tilbage til Jorden, hvad er dine planer så?
Jeg formoder, at Stjerneflåden vil have en rapport.
Og så vil jeg forsøge at finde en stilling et sted.
- Og du? - Jeg ved det heller ikke endnu.
Men hvor jeg end havner, skal det være i transporterafstand af dig.
Hele systemet skal ikke gå ned på grund af et defekt relæ.
Og jeg skal have en update på... Skulle du ikke være på broen?
Kan en pilot nu ikke få en systemrapport?
Samtaleanlægget virker perfekt.
- Jeg ser til dig. Hvad med ryggen? - Jeg ignorerer den.
Jeg ville gerne give dig massage, men så ville alle jo bare have det.
Af en flyver at være er du ret sød.
- Hvordan går det? - Admiralens teknologi er utrolig.
- Måske klarer vi den denne gang. - Det lader ikke til at glæde dig.
Jo... men jeg havde indstillet mig på at opfostre vores datter på Voyager.
Og nu skal jeg måske føde på Stjerneflådens hospital.
Lyder det så slemt?
lkke når du er hos mig. Og det skal være doktoren, ikke en fremmed.
Ham kan du ikke holde væk.
Hvis vi kommer hjem, hvor skal vi så bo?
Vi kan bo hos mine forældre en tid... Du har ret. Dårlig idé.
Du er vel ligeglad. I flyvere er alle ens.
Du tager vel det første job, du kan få, og lader mig om at skifte ble.
Der kan du godt tro om igen.
Broen til maskinrummet. Slå panser til.
Panserintegritet på 97%.
- Tuvok? - Integriteten holder på 90%.
Hold kursen.
De forsøger at tilpasse sig.
Bagbordspanser nede på 50%... 40%.
Angrebsmønster A-1.
Sigt efter førerkuben og affyr de transfasiske torpedoer.
Sigt efter den anden kube.
- Afstand til centrum? - Knap 100.000 km.
- Hvad pokker er det? - Gør klar til at gå ind i åbningen.
Lad være med det. Jeg spurgte om, hvad det var.
- Vejen hjem. - Det er et transwarp-knudepunkt.
Du siger, der kun er seks i galaksen.
Det stemmer.
Du vidste, det var her, men sagde intet. Hvorfor?
Jeg besvarer alle dine spørgsmål, når vi er tilbage i Alfakvadranten.
Få os ud af stjernetågen.
- Du hørte, hvad jeg sagde. - Fortsæt til åbningen.
Det er min bro, admiral. Jeg får Dem fjernet om nødvendigt. Få os ud!
Javel, kaptajn.
Knudepunktet er forbundet med tusinder af kanaler til alle kvadranter.
Kollektivet kan hurtigt indsætte fartøjer overalt.
Af alle borg'ernes taktiske fordele er dette måske den største.
- Derfor ville dronningen af med os. - Hvordan ødelægger vi den?
Konstruktionen er understøttet af en række forgreningsrør.
Sætter vi nok ud af kraft, kollapser åbningen.
Det er spild af tid. Skjoldene er reguleret af dronningen selv.
I kan nok beskadige et eller to, men ved det tredje har hun tilpasset sig.
Måske kan de ødelægges samtidig.
Inde fra åbningen? Voyager bliver knust.
Hvad med at tage kanalen til Alfakvadranten og angribe derfra?
Åbningen er her. Der er intet andet i Alfakvadranten end udgange.
Mens I fostrer fantasifulde planer
studerer dronningen vores panser og våben
og hele Kollektivet arbejder nok på at bekæmpe dem.
Så før skibet ind i stjernetågen og tag hjem, før det er for sent.
Find ud af, hvordan knudepunktet kan ødelægges. Lad os gå en tur.
Hvorfor tav du om det?
Jeg huskede, hvor stædig jeg var. Jeg tænkte, du ville gøre noget dumt.
Vi kan tilføje borg'erne et stort tab og redde millioner af liv.
Du skal ikke bortøde ti års arbejde på en intergalaktisk goodwill-mission.
- Lad os gå hen på infirmeriet. - Så jeg kan blive bedøvet?
For at få din identitet bekræftet. Jeg bliver aldrig så kynisk som dig.
Er det kun mig, der oplever deja-vu her?
For syv år siden kunne du have brugt Vogterens sender.
- Men du ødelagde den. - Jeg gjorde, hvad jeg måtte.
Du satte fremmede over dine egne folk. Begå ikke den fejl igen.
Du fik os hjem. Så det vil jeg også få.
- Hvis det tager et par år mere... - 7/9 vil dø.
- Hvabehar? - Om tre år bliver hun kvæstet.
Hun kommer tilbage til Voyager og dør i sin mands arme.
- Mand? - Chakotay.
Han forvinder aldrig 7's død, og det gør du heller ikke.
Hvis jeg ved, hvad der vil ske, kan jeg undgå det.
7 er ikke den eneste. Fra i dag og til jeg fik Voyager hjem
mistede jeg 22 besætningsmedlemmer.
- Og så er der jo Tuvok. - Hvad med ham?
- Du glemmer Tidsdirektivet. - Pokker stå i det!
Godt. Tuvok har en neurologisk lidelse, han ikke har fortalt dig om.
Han kan behandles i Alfakvadranten, men sker det ikke i tide...
Selv om du ændrer Voyagers kurs
og begrænser kontakten med fremmede arter, vil du miste folk.
Men jeg tilbyder dig en chance for at få dem alle hjem i god behold i dag.
Kan du virkelig sige nej til det?
Deres bekymring påskønnes, men den er utidig. Der går flere år
før symptomerne bliver alvorlige. Indtil da kan doktoren behandle mig.
Er det sandt, at der findes en behandling i Alfakvadranten?
Det kaldes "fal-tor-voh" og kræver en sindsforening med en vulcaner.
- Hvad med de andre vulcanere her? - Ingen af dem er kompatible.
Men det er medlemmer af din familie?
Hvis du vidste, at du kun kan helbredes i Alfakvadranten
hvorfor protesterede du så ikke mod at ødelægge knudepunktet?
Min logiske sans er intakt. Hvis det lykkes, bliver millioner frelst.
- Hvad med dit eget liv? - Med et citat fra ambassadør Spock:
"De manges behov vejer tungere end de fås behov."
Jeg sætter pris på Deres ærlighed, men kaptajn Janeway er min chef.
Jeg vil ikke svigte hende.
Du skal bare sige, at ødelæggelsen af knudepunktet er for dyrekøbt.
- Det kan jeg ikke. - Selv om følgerne kunne undgås?
Nu jeg kender dem, er de ikke længere givne.
Men min død ville være en billig pris at betale for ødelæggelsen.
Jeg har kendt dig længe, 7.
Længere end du har kendt dig selv.
Du tror, at du derved kan sone de grusomheder, du deltog i som drone.
Lad fortiden fare, og tænk på din fremtid.
Den betyder intet i forhold til de liv, vi ville redde.
- Du er egoistisk. - Jeg taler om at hjælpe andre!
Fremmede i et hypotetisk scenarium. Jeg taler om virkeligheden.
Dine kolleger, dine venner. Folk, som holder af dig.
Forestil dig, hvad din død ville betyde for dem.
Undskyld mig, admiral. Mit arbejde venter.
- Vi anvender transfasiske torpedoer. - De skulle detonere samtidigt.
Hvis torpedoerne trænger igennem, vil der opstå en kaskadereaktion.
For at undgå chokbølgen, skal vi være ude på mindre end ti sekunder.
For længe siden traf jeg et valg, så vi strandede i Deltakvadranten.
Jeg fortryder ikke mit valg.
Men jeg kendte jer ikke dengang. Og Voyager var blot et stjerneskib.
Det er meget mere nu. Det er blevet vores hjem.
Jeg kunne beordre planen gennemført, og ingen ville tøve.
Men det gør jeg ikke. Man kender sine folk.
Og man ved, hvad man føler.
Vi forsøger ikke, medmindre alle her er enige.
Det vil ikke blive taget ilde op, hvis I er uenige.
- Kaptajn... - Sig frem, Harry.
Man kan vist roligt sige
at ingen om bord har været mere besat af at komme hjem end jeg.
Men når jeg tænker på alt det, vi har været igennem sammen
så er det måske ikke målet, der betyder noget
men selve rejsen.
Hvis rejsen varer lidt længere, så vi kan gøre noget, vi alle tror på
kan jeg ikke forestille mig at være et bedre sted eller med bedre folk.
- For rejsen. - Det er hørt. For rejsen!
Kaffe, sort.
- Var du ikke holdt op? - Jeg genopliver nogle gamle laster.
Hvad ellers, ud over kaffen?
Tja... engang var jeg meget mere idealistisk.
Jeg tog mange chancer.
Jeg har været så opsat på at få folk hjem i så mange år
at jeg havde glemt, hvor meget de holdt af hinanden
og hvor loyale de var mod dig.
Det har taget mig et par dage at indse.
Det er dit skib, din besætning, ikke min.
Det var forkert af mig at lyve og tro, jeg kunne få dig til at skifte mening.
- Du ville jo vores bedste. - Det har jeg skiftet mening om.
Jeg vil gerne hjælpe dig. Sammen kan vi forbedre vores chancer.
Måske mere end det. Måske kan vi både blæse og have mel i munden.
Vi kan ikke ødelægge knudepunktet og samtidig få Voyager hjem.
Er du nu helt sikker?
Der er måske en udvej. Engang forekom den for risikabel.
Det var, før du besluttede at genoplive dine gamle laster.
Jeg forstår ikke, hvorfor jeg holdt op med det her.
Det var på tide. Jeg bliver ikke yngre.
- Er du nu sikker? - Nej.
Men Voyager er ikke stor nok til os begge.
- Held og lykke, admiral. - I lige måde.
Kaptajn...
Jeg er glad for, at jeg lærte dig at kende dig igen.
- Noget nyt fra admiralen? - Vi har mistet kontakten.
- Fik hun problemer med borg'erne? - Ingen fartøjer gik tæt på hende, sir.
- Er vi nu formelle igen? - Ja, orlogskaptajn.
- Det er ikke din spøg, vel? - Nej.
- Hvad er der i vejen? - Ikke noget. Jeg har bare travlt.
Jeg kender dig efterhånden lidt bedre end som så.
Jeg så helst, at du ikke tiltalte mig, som om vi stod hinanden nær.
- Det gør vi jo. - Ikke længere.
- Hvad fanden sker der? - Vores forhold har skiftet karakter.
Hvorfor?
Vi har begge farlige erhverv. Vi kan blive kvæstet eller det, der er værre.
Det er bedst at undgå følelsesmæssige bånd.
Måske kan du bare trykke på en borg-knap, men det kan jeg ikke!
Prøv. Det gør det lettere for dig, hvis der tilstøder mig noget.
Hvorfor er du så bekymret for det? Er der noget, jeg burde vide?
Admiralen lod mig forstå
at dine følelser for mig vil volde dig sorg i fremtiden.
- Det må ikke ske. - 7...
Ethvert forhold medfører en risiko.
Og ingen kan garantere for morgendagen.
Ikke engang en admiral fra fremtiden.
Vi ved kun, hvad vi føler for hinanden nu.
Hvis du tror, jeg vil lade dig afslutte det på grund af, hvad der kan ske
så kender du mig ikke godt nok.
- Prøv at slappe af. - Pas på, jeg ikke flår dit hoved af!
- Var din mund. - Det er vel ikke falsk alarm?
- Nej. - Jeg kan ikke tro det.
- Den er god nok. - Jeg vinder måske.
- Væddemålet... I dag kl. 15.00. - Jeg er glad for at behage dig.
Tøv en kende. En klingonsk fødsel kan tage flere dage.
- Men det bliver ikke tilfældet her. - Broen til Paris, vi er klar til at...
- Kaptajn, jeg kan desværre ikke... - Gå!
Hvis missionen skal lykkes, må vi have vores bedste pilot ved roret.
Bare rolig. Doktoren er hos mig.
Er der noget galt, mr. Paris?
Jeg kommer nu, kaptajn.
Lad os komme i sving.
Voyager har ændret kurs. Position: Rude 362.
Bane: 112.5.
Hvordan klarer du det? Alle de stemmer på samme tid!
Du må da få hovedpine. Hvis du tilkalder droner, så spar dig.
Jeg behøver ikke droner for at assimilere dig.
Jeg er her ikke i virkeligheden. Jeg er i din hjerne.
Jeg bruger en synaptisk interfase. Prøv ikke at spore signalet.
Det ligger endnu langt over dine evner.
- Hvad vil du? - Indgå en aftale.
Kaptajn Janeway tror, jeg vil ødelægge jeres transwarp-net.
- Det ligger over dine evner. - Det har jeg forklaret mit yngre jeg.
Men hun ville ikke lytte. Hun vil gøre en ende på det knudepunkt.
- Det vil mislykkes. - Ja.
Men hun har våben fra fremtiden. Du ved sikkert besked om dem.
Transfasiske torpedoer. Vi skal nok tilpasse os.
Før eller siden. Men ikke før Voyager har anrettet megen skade.
Jeg vil fortælle, hvordan I tilpasser jer.
Til gengæld for hvad?
Få en kube til at indfange Voyager
og træk dem tilbage til Alfakvadranten.
Skulle den ubestikkelige Kathryn Janeway forråde sin besætning?
Nej, redde dem fra dem selv.
Jeg har teknologi, der kan få Voyager hjem
men kaptajnen er arrogant
og hendes officerer er så blændet af loyalitet, at de vil ofre deres liv
for at få ram på borg'erne.
- Men du vil ikke gøre os ondt? - Jeg er blevet pragmatiker.
- Besætningen skal hjem til familien. - Du vil sikre Kollektivets beståen?
Det forstår jeg så udmærket. Jeg skal nok hjælpe dig.
Men det vil koste dig dyrt.
- Hvad vil du have? - Dit fartøj og dets database.
Jeg viser dig, hvordan I tilpasser jer til deres torpedoer.
Assimilerer I teknologi fra fremtiden, kan det ændre historiens gang.
- Det er du jo selv i færd med. - Ja, men der er stor forskel.
Gør som alle gode pragmatikere, admiral.
Gå på kompromis.
Godt.
Du får rumfærgen... når Voyager er fremme i Alfakvadranten.
- Hvordan ved jeg, du ikke lyver? - Du må bare stole på mig.
Det er ikke nødvendigt.
Du undervurderer mig. Mine droner har trianguleret dit signal.
Computer, deaktivér interfase. Slå panser til.
Meget snedigt. I gemmer jer lige uden for min dør
hvor I vil angribe os inde fra Unikomplekset?
Du er måske ikke så snakkesalig?
Vi behøver ikke ord for at forstå hinanden.
- Få os ind. - Javel, kaptajn.
Voyager er inde i åbning 823.
Adgang til transwarp-korridor 09.
Omdirigerer fartøjer for at afbryde...
- Du må have assimileret noget. - Hvad har du gjort?
Jeg troede ikke, vi havde brug for ord for at forstå hinanden.
Du har inficeret os med et neurolytisk patogen.
Lige nok til at bringe kaos i orden.
Admiralen har løst opgaven. Ledningsnettets skjold destabiliseres.
Nu, mr. Tuvok!
Voyager vil blive tilintetgjort.
De er foran chokbølgen. De overlever.
Det sikrede kaptajn Janeway og jeg os.
Det er dig, der har undervurderet os.
Sfære 634...
De kan stadig høre mine tanker.
Jeg har måske assimileret jeres patogen
men jeg har også assimileret jeres panserteknologi.
Kaptajn Janeway skal snart dø.
Hvis hun ikke har nogen fremtid, vil du aldrig eksistere.
Og intet, du har gjort her i dag, vil ske.
- Hvad pokker er det? - En transwarp-åbning.
- Mindre end et lysår fra Jorden. - Hvor mange borg-fartøjer?
Tyngde-emissionerne er helt ekstreme.
Alle fartøjer skal samles om de koordinater med det samme.
- Agterpanser er nede på 6%. - Der er skroghul i dæk 6 til 12.
- Jeg kan ikke holde mig foran. - Panseret svigter.
- Hvor er den nærmeste åbning? - 30 sekunder fremme.
Men den fører tilbage til Deltakvadranten.
Mr. Paris, gør klar til at justere kursen.
Vi har 18 skibe i stilling. 9 mere er på vej.
Åbn en kanal.
Dette er admiral Paris. Brug al nødvendig magt.
Der er et fartøj på vej.
- Hvad er vores position? - Ganske som ventet.
Transwarp-nettet er ødelagt.
Vi fejrer det senere. Mr. Tuvok...
Indstil skydningen.
Vi gjorde det.
- Vi bliver prajet. - På skærmen.
Beklager, at vi kommer uanmeldt.
- Velkommen tilbage. - Det er godt at være her.
- Hvordan... - Det står alt sammen i rapporten.
Den ser jeg frem til.
Tak for hjælpen, admiral Janeway.
Infirmeriet til broen...
Doktoren til løjtnant Paris. Der er en, der godt vil sige dav.
- Du må hellere komme derned, Tom. - Javel.
Mr. Chakotay... roret.
Javel, kaptajn.
Sæt kursen... hjemad.
Oversat af Tom Bernbom Jørgensen